Subs by DBe Tilpasset til FLAWL3SS
Godaften. Godaften, godaften.
Hej, drenge.
Tak, fordi I kom.
Okay, vi har langt igen, så... Hold krudtet tørt.
Okay, tag det nu roligt.
1... 2... 3...
- Hun er den første kvindelige kører. - Men hun vandt jo ikke.
Hun var først over målstregen. Det er spændende.
Ikke nær så spændende som at gå imod din mor.
Det tror jeg, vi kan se ud over.
Hvad laver den mand?
Jackson!
- Frue? - Hvad sagde jeg?
Læg kameliaerne ved hoveddøren, inden gæsterne kommer!
- Furber. - Frue?
Red noget af Jacksons ulækre beskæring, og giv det til fru Holborough, -
- der så venligt har tilbudt en lamme- kølle til middag, som Marion henter.
Men pastor Burton har bedt mig dræne døbefonden.
- Mine hænder er fulde. - Jeg skal nok hente den.
Onkel George har sendt de mest grufulde udklip -
- fra Valentins-massakren!
Hilda.
Syv rædselsslagne mænd skudt ned i en sand kugleregn!
Forværret af herreløse hunde, der kom for at drikke blodet.
- Hilda... - Djævlehundene! Helvedeshundene!
Lammekøllen! Nu.
Og vi bortgifter hende til jordejere, når hun foretrækker bedemænd?
Bordplan. Jeg sætter Sarah på din venstre og Philip på din højre side, -
- så prøv at opføre dig civiliseret.
Okay, jeg frisker op på mine manerer.
Det bliver måske et underligt måltid.
Vi mener, at Sarah kunne være bedre steder henne.
Mens din bror lever det vilde liv i Sydfrankrig med sin skøge?
Nej. Vi holder lyset tændt, indtil Hans Højhed vandrer hjem.
Ligesom far gjorde?
Ja. Ligesom din far gjorde.
Jeg har nyheder!
- Er De okay, hr.? - Nej. Er De?
- Klarer mig, hr. - Hørt, hørt. Godt klaret.
Godt klaret? De ser ud som om, De venter på henrettelse.
- Kan De ikke lempe på Dem? - Sidste måltid og en cigaret, måske?
Det er utroligt. I gætter det aldrig.
Houdini undslap kinesisk vandtortur for at dø af en sprængt blindtarms.
Hvor rædsomt! Mor har fået et telegram.
"Hr og fru Whittaker". Din mor.
Hvad står der, far?
Måske skulle din mor læse det først.
Den dumme, dumme, dumme dreng!
Hvad er der sket? Er der sket en ulykke?
- John har giftet sig med den f-f-f... - Frankofile?
- F-f-f... - Fotograf?
- Farmaceut? - Hvorfor griner du?
Jeg smiler. Et medlem af denne familie er måske endda lykkelig.
Vær ikke absurd! Vi ved intet om denne kvinde. Furber!
Furber!
- Ikke igen! - Frue?
Gud være barmhjertig.
Hr. John kommer hjem med sin kone.
Ja. Deres tasker er lige kommet. Tillykke, frue.
Det bedømmer jeg. Ryd op her, og få kokken til at sende en skinke op.
- Det er fra Dover. De er halvvejs. - Ja, forklæd lammet som skinke.
Den er skarp, pas på, du ikke skærer dig.
John giftede sig med skøgen. Hvor spændende!
Der er hun. Se, sommerhuset.
Gud, det er enormt.
Jeg løj om honningkagehegn og overvægtige små børn.
- Kan man svømme i voldgraven? - Røg og bedrag, elskede.
Røg og bedrag.
Angående røgen. Lad være. Azaleaerne visner åbenbart af det.
- Det giver ingen mening. Tal engelsk. - Alt vil blive afsløret, skat.
Lad mig køre bilen igen. Jeg vil tilbage til Detroit!
Hvor romantisk!
Nu kommer de! Furber!
Hr. John og hans kone ankommer snart.
- Jeg kan ikke se dem. - Din kikkert.
- Smil, Marion. - Jeg har ikke lyst.
Du er englænder, skat. Lad som om.
Den fortabte søn vender tilbage i en storm af småsten.
Far! Du har barberet dig.
Velkommen, frue.
Du ser fantastisk ud.
Det er dejligt at møde dig.
Skat. Undskyld, undskyld!
Dette er min kone, Larita.
Glæden er min, fru Whittaker.
De er amerikaner.
- Og meget velkommen. Jim Whittaker. - Det er min far.
Jeg kæmpede side om side med dine landsmænd, Larita.
Og det er en ære at have en allieret i familien.
Tak. Jeg håber ikke, jeg skuffer Dem.
- Langt fra. - Og mine to små søstre.
Hilda og Marion.
Er du ikke kvinden, der vandt Grand Prix'et?
Førsteplads inden diskvalifikationen.
Man skal åbenbart have hår på brystet for at køre i Monaco.
Jeg så dig i avisen. Jeg klippede dit hoved ud. Jeg er beæret!
Furber, den kuffert skal i atelieret, og vær nu forsigtig.
Marion, du er slet ikke, som jeg forventede.
Ældre, tror jeg. Det er jeg ked af.
Inden forfrysningerne kommer...
Jeg glæder mig til at lære min kærestes mor at kende.
Du vil desværre finde mig noget enkel.
Hvad laver du?
Bærer dig over målstregen.
Venus af Milo, mød Venus af Detroit.
Hej.
Mor har lavet vores børneværelse om til et boudoir.
Jeg ville ikke kalde det et boudoir, Hilda.
Herligt. Alle de snuskede minder om lille Johnnie.
Vi havde ikke tid til at plyndre drivhuset.
Jeg håber, du vil føle dig godt tilpas.
Vi vil ikke være til besvær. Vi er her kun et par dage.
- Ikke, Johnnie? - Selvfølgelig.
Og til vores næste overraskelse...
Hvad i alverden er det?
Herrens stemme! En bryllupsgave, fra os til jer.
Hvor guddommeligt! I skulle have giftet jer for længe siden!
Kom, lillesøster. Snur for mig.
- Jeg ser, I er kunstkendere. - Vi gør alt for at undgå kunsterne.
En kontinental uddannelse. Vi er ikke alle lige så heldige.
En emotionel beskrivelse af det franske postvæsen, fru Whittaker.
Det er ikke fru Whittaker mere. Det er 'mor' nu.
Det tror jeg ikke, vi er helt klar til.
Nu tiden er imod os, så vis Larita op på børneværelset.
Der er mad kl. 20.
- Du fortalte det ikke? - Èn overraskelse ad gangen, skat.
Det er ikke fair! Din stakkels mor. Hvor længe bliver vi?
Et par dage?
Jeg påtager mig familiens mangler, og får kun et par dage til gengæld?
Se på hende. Hvad skal jeg gøre med den nipsting af en kvinde?
- Hæng hende? - Jeg synes, hun er dejlig.
- Gør du, Hilda? Så kan vi slappe af. - Hun er ikke, som jeg forventede.
Hun er nøjagtig, hvad jeg forventede.
- Da ikke helt præcist? Hun var ædru. - Meget sjovt, Jim.
- Nedgør dette til en parodi. - Hun ser så flot ud!
- Meget. - Jeg synes om hende.
Ja, Jim. Vi ved alle, hvad du kan lide.
Mor!
Så er vi tilbage ved begyndelsen.
- Der er så lunt. - Økonomien bestemmer.
Hun har lukket det halve hus af for at spare på varmen.
Det forklarer den kolde modtagelse.
Men lad mig varme dig op, skat.
- Nå? - Hun er dejlig, jeg er stolt af dig.
Tak, far.
John? Hvor lang tid er et par dage?
Mor, Larita og jeg leder efter et hjem i London.
- Men dit hjem er her. - Deres eget hjem.
Men vi mangler dig her, skat.
Siden du tog til Rivieraen, har vi måttet fyre seks ansatte.
Hvis du nu havde lyttet til mig, og købt nogle maskiner.
Lyder det ikke som en god idé? Jeg kunne køre ejendommen helt alene.
Tillykke med din indsigt og spontanitet.
Sarah og Philip spiser med i aften, og jeg har en bordplan, -
- der er genial.
- I aften? Det er perfekt! - Du ved ikke helt, hvem du kan lide.
Sarah er måske ikke så overbærende, som du tror.
Ævl. Hun bliver begejstret.
Hvis mor var så desperat efter, at de skulle giftes, kunne hun selv spørge!
Underligt nok, er jeg enig med din søster.
Du tager fejl.
Med visse ting, ja. Kald på hende.
- Virkelig? - Virkelig.
Ja! Hvis Edgar var her, ville han opføre sig som en mand.
Og hvad? Stikke af?
Her kommer de!
Og det ternede flag går til... Det var hurtigt, John!
Jeg burde have skrevet, men det gik så hurtigt. Jeg ikke vidste, hvor jeg var.
Åbenbart i Laritas arme.
- Vær nu ikke skuffet. - Selvfølgelig er jeg skuffet.
Men hvis du er lykkelig, er du tilgivet.
Søde ven, slap nu lidt af.
Nej, for fanden.
- Er jeg gået glip af noget? - Lad sovende køer blive stående.
Din tosse!
Første regel, skub sovende ko.
Anden regel, kom væk.
Tredje regel, husk anden regel.
Sarah! Det er så dejligt at se dig.
Jeg hører din stakkels far ikke har det for godt.
Desværre. Jeg skal hilse fra ham.
Det er flot af dig sådan at komme.
Jeg ville ikke gå glip af det. Larita er sådan et pænt navn.
Ja. Perfekt til en komisk musical. Hilda!
- Jeg hører koen ikke har det godt. - Jeg har sendt blomster.
- Spiste hun dem? - Touché!
Godaften, alle sammen.
Ingen fortalte mig, at det var med fint tøj!
Hvorfor er du så klædt som en landsbytosse?
Jeg tror, jeg sidder fast.
Lad mig hjælpe dig.
Hellige moder!
Søde ven? Du er tilgivet. Tifoldigt.
Sarah Hurst, dette er min kone, Larita Whittaker.
Det lyder sørme dejligt.
Sarah. Endelig.
- Johnnie taler hele tiden om dig. - Hvor træls for dig.
- Jeg håber, vi kan være venner. - Det er vi allerede. Tillykke.
Jeg vil også gerne være venner.
- Larita, min trættende bror... - Den skamfulde Philip Hurst.
- Mig en ære, kære frue. - Minsandten.
Philip, vil du følge mig ind?
Selvfølgelig, min smukke lille Pølsefinger.
Det vakte min appetit. Skal vi gå ind i spisestuen?
Og skåle for min smukke brud.
Havde vi vidst, der skulle være en bryllupsreception, -
- kunne vi have spenderet på taft!
Hun er ligesom, når man drukner. Behagelig, når man ikke kæmper imod.
John, var Laritas familie med til brylluppet?
Mere kål, frue?
Der er meget at tage sig til, Larita. Du styrer selv, ikke?
Båd, bil eller fly?
- Nej, heste, fjollehoved. - Nå, heste, ja.
Usikker styring og upålidelige bremser.
Den stjæler jeg til Stigbøjle-løbet!
- Stigbøjle hvad? - Løbet.
Hver november er Philip og Sarahs familie vært for jagten.
Vent, til du møder deres far, Lord Hurst, han er herlig.
- Og fru Hurst? - Var herlig indtil hun stoppede.
- Med hvad? - At leve.
Det er jeg ked af at høre.
Med fars polio og Philips mani med at vælte køer...
Kan vi ikke glemme det med køerne?
Jeg tror, vi giver ræven en pause i år.
Ingen jagt? Fru Winston gav mig sin saddel. Den er pudset.
Din far og jeg tænkte over at gøre John til jagtmester i år.
Folk kommer fra nær og fjern. Det er en skam at skuffe dem.
Hvor betænksomt, mor.
Jeg går ud fra, at du også tager på jagt, Larita?
Efter hyklere, sladretasker eller forsvarsløse dyr?
Bravo!
Du kunne ikke få hende til startlinjen.
Vi har endnu en samvittighedsfuld modstander, far.
Selskab! Hvad er I imod, cirkusset eller nedslagtningen?
Jeg støtter Sheppards holdning om pacifisme.
Godt for dig. Nå, hvornår begynder massakren?
Efter krigsenkernes revy, men før håndværksbasaren, -
- imellem hundeshowet og jagtselskabet.
Glem nu ikke højdepunktet. Mors juledans er eftertragtet.
Hun har bestilt de mest udsøgte japanske lanterner.
- Fra Japan? - Nej, Fortnum & Masons.
Ja. Forvent en hvirvelvind, Larita.
Jeg er spændt allerede.
- Jeg klarer den ikke helt til jul. - Det behøver du ikke.
Jeg klarer den ikke til morgenmaden! Hvad var det, vi spiste?
Det klumpede grå og beige påfund?
Ja. Det var ordet jeg ledte efter... ''greige''.
Absolut ingen anelse. Men det er husets specialitet.
Har du mødt min navnebror? Han er god i sengen.
- Stille! De kan høre dig. - Jeg er ligeglad.
Ikke jeg.
Jeg ved, vi har brug for varmen, men ryg venligst ikke.
Mor er clairvoyant med de ting.
Hun afskyr mig, Johnnie.
Jeg er en guldgraver, graver mig ind fra opportunisternes land.
Din far er dog interessant.
Rolig og kynisk. Det kan jeg lide ved en mand.
Det får du ikke mange spejdermærker for her i huset.
Efter våbenstilstanden kom far ikke hjem med det samme.
Han svirede i Frankrig og Italien, drak, havde affærer...
Mange mænd gjorde det samme... Kunne ikke falde til ro.
- Hvorfor ledte hun ikke efter ham? - Et spørgsmål om stolthed.
Til sidst kom han vadende hjem.
Stadig lidt af et ømt punkt, vi prøver på ikke at snakke om.
Undtagen offentligt.
Ser du, hun føler, hun er gået glip af noget.
Hvilket betyder, selvfølgelig, at hun er gået glip af alt.
Præcis. Krigen fratog hende alle sine forventninger.
Hun lægger et blik på en kvinde som dig.
Skøgen, der stjæler i børneværelset.
Den lækre konkubine -
- med de yndige ører, -
- næse, -
- hals.
Jeg kunne bare -
- spise dig.
Efter det måltid er jeg ikke overrasket.
Kære Gud, tak fordi du har bragt John og hans dulle sikkert hjem.
Åh, John!
- Hvorfor kommer Larita altid for sent? - Man kan ikke skynde på perfektion.
- Edgar kom aldrig for sent til maden. - Det har han da gjort på det sidste.
Godmorgen. Har alle det godt denne skønne morgen?
Der er hun! Morgen, skat.
Hvad vil fruen have til morgenmad?
Jeg tror, fruen vil få mere næring af en røget sild.
- Men det vil ikke være så sjovt. - Rider du med os i dag?
Skat, jeg tror det er på høje tid, -
- at din mor og jeg får en intim snak under fire øjne.
- Bare os piger. - Dejligt.
En skræmmende tanke.
To verdendele under ét tag. Papua New Guinea, Indien, Argentina.
Jeg har måske ikke rejst, men verden er kommet til mig.
Er du ved at blive forkølet?
Pollen. Men holder jeg vejret længe nok...
Hvor besynderligt.
Derfor er det, vi bør lære hinanden at kende.
- Hvor skal man starte? - Skal jeg begynde?
Jeg er født i Detroit. Min far arbejdede på et stålværk.
Han var en af de første, der blev lokket over til Henry Ford.
Derfor kan du lide motorer?
Ja, men jeg kan også lide dyr.
Jeg er en bypige. Jeg går til dyrlægen med høns.
Du kan ikke være sart med kvæg, nu da du bor på landet.
Hvilket ikke var min intention.
Jeg var godt i gang med at starte min egen niche i motorkredsen.
Da jeg uventet blev overrasket af en, der var uimodståelig.
At blive gift igen, var slet ikke i mine tanker.
Okay.
Må jeg spørge?
Død, desværre. Ingen børn.
Åh. Hvor ærgeligt for dig.
Han sørgede vel godt for dig?
Ja, dog var der en del omkostninger i forbindelse med hans bortgang.
Åh, den smukke bil. Du må da have din egen formue?
Jeg vil meget gerne tale om min formue, -
- men jeg tror, du bliver en smule skuffet.
Bilen er min eneste indkomstkilde.
Hvilket gør det, at bo i London nødvendigt.
Men hvad skal John lave i byen?
Arbejde. Det er ikke unormalt.
Nå!
John er opvokset på landet, Larita.
Hvor skal han arbejde?
Chalk Farm, måske? Eller St-Martin-In-The-Fields?
Jeg ved godt, det ikke er perfekt, derfor spørger jeg dig til råds.
Så, hvordan kan jeg gøre dette behageligt for alle?
Nå, ja. Krigstidserfaring dikterer, at du skal holde hovedet nede, -
- så vil du passe ind så godt, du kan.
- Er der krig nu? - Nej. Ikke nødvendigvis.
Australsk mimose. Dejligt.
Og så åbnede de britiske tropper ild. Hvor forfærdeligt!
- Hvordan gik det, mor? - Vidunderligt!
Vidunderligt.
Tak for invitationen!
Det er Lord Hurst!
Jeg frygter, et uvejr er på vej, fru Whit.
Vær nu ikke negativ, far.
- Det er fremtiden! - Skruenøgle!
Far, tillad mig at præsentere Johns nye kvindelige chauffør.
- Skønne La-La-Larita. - Pas på, Philip.
Min søn er tilbøjelig til at digte, men i dette tilfælde, -
- har han været fuldstændig ærlig, fru Whittaker.
Ja, det er rigtigt. Der er to af os nu.
Ingen mangel på intelligens her længere.
Okay, se her! Jeg giver jer, fremtiden!
Okay, John. Du kan tage min skat ud på en tur.
Allergier. Hun svulmer op som en kuglefisk.
Man har lyst til at klemme hende, indtil hun springer.
Fruen er en smule i krigshumør denne uge.
Den skide tinnitus tager livet af mig.
Den nye fru Whit er sød. Minder mig om den gamle, før krigen.
Kun mere fornuftig. Man kan se hun har styret egen husholdning.
Vær stille!
Godmorgen, Furber, Jackson, Millie, og?
Kok, må jeg bede om dit navn?
Beatrice.
Okay, okay. Det er Doris. Undskyld, frue.
Har altid gerne villet kaldes Beatrice.
Nå, Beatrice, har du noget imod jeg klarer mig selv om morgenen?
Jeg frygter, jeg vil vågne senere og senere.
Okay, hvis det er bedre, fru Whit.
Meningen med klokken?
Når jeg ringer, kommer I til mig, ikke den anden vej rundt!
Larita. Kan vi lige snakke?
Kom med!
Vil du venligst afholde dig fra at småsnakke med personalet?
Det er hårdt nok at holde den brogede flok sammen.
Jeg havde en god stuepige i Paris. Måske skulle jeg sende bud efter hende.
Nej, tak.
Jeg foretrækker, at engelsk er hovedsproget i husholdningen.
Nå, der er du.
Skal nogen spille tennis?
Ja. Dig!
John, Shackleton ville ikke lukke en hund ud i dag!
Tågen er lettet og Whittakers er ikke til vinter.
Gå du bare, skat. Jeg kan lege med mig selv.
- Nej, ærligt. Jeg er meget skæg. - Åh.
John! Det er skidekoldt herude!
Dag 1 af Antarctic Open. Hr. Whittaker server.
- Hole in one! - Deuce.
Giv mig den juice, og hæv indsatsen med en 10'er.
Titanic kunne have ramt den!
Sarah, du er en skamplet på familienavnet. Jeg får dig myrdet.
Herre Gud! Hvad fejler I? Nej! Stop nu!
- Stop, alle sammen! Hør så! - Skyd baneklovnen!
- Flot baghånd! - Er det et baghåndskompliment?
Gøg og Gokke træder frem til linjen. Pigerne strømmer til.
Frk. Hilda Whittaker ser henrivende ud med mulepose og tøjler.
Den er himmelsk...
Hun er simpelthen smuk.
I stykker, falmet og komplet ubrugelig.
Det kan holde min hustru væk.
Må jeg?
Hvis du ikke har noget imod at få beskidte hænder.
Det vi ikke havde af skidt i Detroit, havde vi i smuds.
Din første ægtemand, var han fra den del af skoven?
Ja, rygtet spredes.
- Og hvor er han nu? - Død.
Kræft.
Han var en del ældre end mig.
Jeg var den sørgende enke en tid, men det sorte tøj blev for meget.
- Du holdt ikke af ham? - Jeg holdt for meget af ham.
Livet var sådan en ubehagelig oplevelse for manden, jeg...
Jeg ville lyve, hvis jeg sagde, jeg ikke var lettet, da han døde.
Gud er komikeren, der er bange for at le overfor sit publikum.
- Hvornår var du sidst i Frankrig? - Lige efter krigen.
På personlig rekognoscering, -
- for at konstatere præcist hvad alle de fine unge mænd døde for.
Jeg tilhører tilsyneladende den tabte romantiske generation.
Hvad mistede du?
Jeg er ikke sikker.
Hej. Hej.
Er du en lille tosse? Er du en sød, lille, fræk pølse?
Vær nu sød, vil du ikke nok spille med mig?
Johnnie, skat, du ved, hvor meget jeg elsker dig, -
- så forstå dette i den bedste mening overhovedet.
Jeg køber et maskingevær, og mejer hele din familie ned.
Det er temmelig skuffende. Jeg troede, at du og far kunne enes.
Ja, måske skåner jeg ham.
Men det er så nedslående. Vi har absolut intet privatliv her.
Jeg har ikke manglet privatliv før. Dette er mit hjem.
Det er ikke mit. Og jeg vil gerne have et.
Fantastisk timing, dit lille bæst!
Så døm da i det mindste. Phillip blegner uden dig.
Havde jeg vidst, du spillede tennis, havde jeg aldrig giftet mig med dig.
En god dag at gøre det.
Læse.
Min forlovede, Edgar, gemte sig altid i bøger.
De mangler dig på tennisbanen, John har lige spurgt efter dig.
Vil du se et billede af ham? Min Edgar?
Poppy!
- Det er Enrico Caruso. - Som er død, jeg ved det godt.
Men hvis du ser bort fra næsen og munden -
- og ørene, er der en slående lighed.
Egentlig har jeg intet billede af Edgar.
Nå, jeg vil ikke opholde dig.
Nej, nej. Ser frem til at blive fanget af en god bog.
Poppy!
- Du har vel ikke set bæstet, har du? - Hunden?
Nej. Det har jeg ikke.
Poppy!
Stakkels, stakkels Poppy.
Larita!
De har sendt mig ind for at plage dig. Hjælp os, så vi kan spille double?
Hilda, det kan jeg ikke. Jeg er kun god til cocktails mellem sættene.
- Vi er imellem sæt nu. - I kan umuligt bruge mig på banen.
Philip! Hent ham.
Poppy!
- Hvad laver du? - Læser.
Sodoma og Gomorra, en bibelsk historie.
Hvem har givet dig det snavs?
Gå ud, og find hunden! Larita!
Undgå venligst at give min datter pornografisk litteratur.
Ja, ja, selvfølgelig.
Åh, jeg har tilmeldt dig og Hilda -
- til at opføre Svanens død til krigsenkernes revy.
Vi mangler numre.
Skønt. Alt for at hjælpe.
Har du set hunden?
Nej. Ikke for nylig.
Sikkert ude og jagte solskin som alle andre.
Poppy!
Furber!
Åh, det er Dem, frue. Undskyld. Skal jeg finde noget til Dem?
- En skovl. - En skovl. Selvfølgelig.
Hent lige en varm toddy til Philip.
- Philip. Du ser så, så... - Jeg er ved at dø af spænding.
Poppy!
- Åh. Undskyld. - Det er okay.
Din bror virker lidt som et skvat.
- Hvor gemmer vores dejlige tøs sig? - Bag en bog, tror jeg.
Jeg ville ønske, at hun ikke sad så meget indenfor.
Nogle mennesker ville dø for at sidde inde sammen med Larita.
Hun er ikke ligesom os.
Det er stadigvæk irriterende.
Du er så frisk, altid klar på det hele.
Jeg har hverken Laris skønhed, charme eller intelligens.
Hun er klog, er hun ikke?
Klog. Og hun keder sig.
Jeg forstår det ikke. Vi keder os ikke, og ingen andre keder sig.
Din far gør, helt vildt.
Far blev født i kedsomhed.
Hvis hun nu bare prøvede at være lidt med.
Slap nu lidt af.
Du fik hende til at lege ordleg i går, hvad mere kan du forlange?
John! John?
Helt ærligt, så har jeg aldrig kunnet fordrage hende. Den sure, lille satan.
Jeg kunne heller ikke lide hunden.
Stakkels Poppy. Mistet i krigen.
Må jeg sige noget, frue?
Disse folk rider på heste. Masser af heste.
Det ville være smart at gøre det samme.
Og jeg troede, at Detroit var en hård by.
Er din hest løbet tør for benzin?
John, du må ikke gøre den noget.
Nej, da. Jagten starter snart. Den skal nok have et forspring.
Kom så. Løb!
Vi har meget at lære om hinanden.
Mit lærested. Bækken er skellet på Sarahs grund.
Mor troede altid, at vi ville slå os sammen og invadere Surrey.
Og hvad så med de soldater på højen?
Det er Davis, Lord Hursts mand. Og der er Lord Hurst.
Sammen med min svigermor.
Jeg gad nok vide, hvad de kigger på?
Er du skuffet over, at du ikke giftede dig med Sarah?
Nej, da. Vi har set hinanden nøgne, siden vi var 1 år gamle.
Hun er en del af omgivelserne.
Du kunne grave lidt længere tid i det, kunne du ikke?
Hvor længe er lidt længere? Og sig nu ikke to uger igen.
Altså, der er jo krigsenke revyen, håndværksbasaren, -
- og jagten.
- Mindegudstjenesten. - Hvilken mindegudstjeneste?
Venner, vi er samlet her i dag, -
- for at mindes vores savnede ven, Poppy.
Åh, Poppy.
Hvor du end har valgt at så din sæd, -
- beder vi til, at du blomstrer.
Vi beder til, at du er et bedre sted.
Desværre ved vi ikke præcist, hvor det sted er.
Nu skal vi høre nogle ord fra Emily Dickinson, latterdronningen.
''Da jeg ikke kunne stoppe for døden, stoppede den heldigvis for mig.''
''Vognen indeholdt os selv og udødelighed.''
Eller måske stoppede vognen ikke, og Poppy blev mast.
Skrabet af vejen, og lavet til pølser.
Åh, Hilda!
Tak, hr. Gribble.
Mine damer og herrer, drenge og piger, -
- nu kommer pastor Burton og Marion Whittaker, -
- der rækker ud efter saksene i ''Samson and Delilah''.
Hark! Jeg kan høre min mand snorke!
Hvad fanden er der sket med Delilah? Det ligner en sok med appelsiner i.
Jeg sniger mig frem på listetå, og hjælper med at fjerne hans hårsække.
- Hvor morsomt! - Det er ment som tragisk!
Ja, så er det den største succes nogensinde.
Din far har vist en fan.
Læg ikke for meget i det. Hun hjalp meget i mors sidste måneder.
Jeg ved ikke, hvor de ville være uden hinanden.
Mine hårsække har brug for en trimning.
Jeg ville ikke drille dem, mine små døende svaner. Næste gang er det jer.
Jeg har opfordret pigerne til at påtage sig noget lidt mere moderne.
Hilda og jeg lader til at have talent for can can.
Den traditionelle can can, fremført uden undertøj?
- Åh, Philip! - Alt for dig, Philip.
Ja, alt.
Det kunne samle lidt mere end penge ind til enkerne fra krigen.
- Jeg fordobler min donation. - Åh, Pinkie.
Er fansene klar, de herrer!
Helt fra det muntre Paris -
- kommer her frk. Hilda Whittaker, -
- og til hendes debut, fru John Whittaker -
- som fremfører en can can!
Kan det passe, at din datter danser uden sine trusser?
Bravo!
- Det er ikke Laris' skyld. - Hun sagde, det var traditionelt!
Philip sagde det, ikke Larita. Og det var en joke.
Alle fattede det undtagen Trine Trusseløs her!
Hilda har ikke så meget erfaring som din kone, John. Det har ingen.
Hvis ikke du er klar til at tage en seriøs snak med hende, så er jeg.
Lad nu være. Du mister bare en finger.
- Lord Hurst vil aldrig tale til mig. - Sludder. Jeg så jer omme bagved.
Forberede springene til jagten!
Jeg er latterliggjort! Jeg får aldrig en mand nu!
Efter i aften troede jeg, at de ville have troppet op.
Jeg hader hende. Hader, hader, hader hende!
Anmeldelserne er sensationelle, fru John.
Er det indbildning, eller er knivene meget overdøvende her til aften?
Jeg ved ikke, hvor ofte jeg skal sige det, Hilda. Undskyld.
- Det er nemt for dig at sige. - Det er svært at gøre det nemt.
- Du smiler, Jim. - Gud forbyde, at det ændrer sig.
Hilda, hvis jeg havde mistanke om, at du ville tage mig seriøst...
Du kunne godt have gjort lidt for ikke at nyde det så meget.
Jeg havde trusser på. Jeg havde det sjovt.
Det er ikke fair. Du har to mænd, og jeg har ingen.
- Teknisk set, har jeg en. - Men du havde to.
Jeg havde to sko, og det er meget mere praktisk.
Jeg tror nu nok, at du har slidt flere såler op.
John.
Marion, Laritas første mand døde af kræft. Stop med at være så ufølsom.
Jeg er sikker på, at Marion værdsætter smerten -
- ved at se sin elskede smutte fra sig.
Hun er skandaløs!
Du skulle høre, hvad de siger om hende nede i landsbyen.
Nå, skal vi ikke stoppe med at diskutere?
Er det rigtigt, at du har haft så mange elskere, som de siger?
Selvfølgelig er det ikke rigtigt, fru Whittaker.
Praktisk talt ingen af dem elskede mig.
Det var ikke pænt sagt. Jeg ved, det var en joke, men...
- Du kastede mig for ulvene derinde. - Marion er ikke ligefrem en ulv.
Okay, du smed mig for musene. Du svigtede mig.
Dine søstre skal holdes nede.
Fastholdes? Hilda slår sig løs én gang, og nu skal hun nærmest indlægges.
Og stakkels Marion... Edgar kommer forbi efter sukker, -
- og mor har skrevet hans navn på familiens krypt.
- Undskyld, men det er altså sjovt. - Meget morsomt!
Velkommen til det skræmte cirkus.
Mød slangemennesket, som ikke kan sno sig mere.
Så stop. Vær dig selv. Lad dem leve under din fortryllelse.
Du har ret. Jeg er en hykler, som prøver at være noget, jeg ikke er.
Især, da det ikke virker.
Hvad dælen har den hund gravet op?
Pilot, hvad har du der?
Hvorfor har du ikke sagt det?
Marion, det var et uheld. Jeg går på listetå her.
Og jeg tror, jeg gik i panik. Og igen, jeg er virkelig ked af det.
Hvorfor gjorde du det? Hvorfor?
Jeg tror, hun landede på den chihuahua med sin fulde vægt.
Marion, kom nu.
John, har du haft noget med det her at gøre?
Nej. Nej, jeg var alene om at slå Poppy ihjel.
Og lige siden har jeg været helt ødelagt af skyldfølelse.
Lad mig købe en ny hund til dig.
Måske kan man købe sine kæreste i USA, -
- men ikke i Storbritannien.
Hvor uheldigt.
Du kunne i det mindste vise, at du angrer.
Jeg er fuld af skyld. Men jeg vil ikke opføre amatørteater -
- for at vise min oprigtighed.
Sådan er jeg bare ikke. Undskyld.
Jeg kan ikke lave om på mig selv.
Ikke for jer. Ikke for nogen. Ikke længere.
Og jeg ville ikke have hun var anderledes. Så...
- Frue, hunden. - Bliv væk! Bliv væk!
Jeg vidste det, da jeg så hende første gang. Hun er en morder.
Hun satte sig på Poppy med vilje.
Lad nu være. Selvfølgelig gjorde hun ikke det.
Min bror er gift med en hundemorder. Hun skulle aflives.
Gennem skilsmisseretten.
Herren billiger ikke skilsmisse.
Herren er almægtig, Marion. Han kan billige, hvad han vil.
Jo før de flytter, jo bedre.
Flytter? John skal ingen steder.
Se efter, og lær.
Det er ikke fair. Hvorfor har jeg ikke sådan et værelse?
Jeg dør af misundelse!
For at glemme den tragiske hændelse, -
- har vi lavet disse fantastiske værelser til dig, ikke sandt, Jim?
Jo. Min kone vil gerne have, at du slapper af i fred.
Jeg har endda hentet en af Johnnies gamle venner ned fra loftet.
''Old Faithful Awaits His Master's Return''.
Jeg sov under det åndssvage billede.
Det er sikkert meget bekvemt, men vi er ventede i Mayfair.
Men det er de største værelser i huset.
Du finder ikke noget lignende i London.
- Hun har en pointe. - Det har hun altid.
Somme tider forstår jeg ikke, hvorfor du overhovedet kom hjem.
Og gå glip af alt det sjove?
Kokken vil gerne gøre opmærksom på, fru Whittaker, at fuglen er fyldt.
Hvilken fugl?
Torsdag er kartofler og kød. Jeg har ikke lavet nogen anden plan.
Men det har jeg!
Som tak for din forståelse og for den dejlige seng.
Vi vil tænke på dig, hver gang vi bruger den.
- Hvad fejrer vi egentlig? - Taksigelse.
Tak for hvad?
Udslettelsen af hel gruppe indfødte mennesker.
En dejlig sammenslutning af to kulturer.
- Ligesom os. - Hvor transkontinentalt.
- Jeg forstår ikke, du gik i køkkenet. - Beatrice gav sig ikke.
- Men teknisk set har jeg højere rang. - Hvem er Beatrice?
Din kok. Eller min underkok, da jeg er kvalificeret superkok.
Det er en titel.
Furber, tag grøntsagerne med ind i køkkenet og få Kok til at koge dem.
Nej, Furber, tak. Jeg vil overraske min fordøjelse.
Mor, hvis det er okay med dig, vil jeg spise, inden maden bliver kold.
Furber, jeg har ombestemt mig, kom tilbage med det!
Også mig.
Pludre, pludre!
Ja!
Her er et tip, Hilda.
Vejen til en mands hjerte går gennem hans mave. Eller hans mor.
Larita, se, jeg har fundet en anden Edgar.
- Marion, det er Fatty Arbuckle. - Som er i fængsel, det ved jeg.
Men hvis du skærer hans kinder væk, og gør ham skaldet, -
- ligner han da meget godt.
Edgar er på en tur rundt om søen, -
- for at så sin sæd, eller noget andet landbrugshalløj.
- Hun er god, det må jeg give dig. - Jeg synes, du overreagerer.
Lari? Lari!
Ikke vasen! Ikke vasen!
''Tager de tidlige knopper, og roser kysset af en bi -
- hårdt i hans ufølsomme hænder, -
- og hans varme, fugtige tulipan eksploderer i hendes flod af fryd.''
Larita?
Tidlig julegave.
- Til dig, skat. - Hjernen koger over.
Altså, det...
- Det er fantastisk. - Det er uhyrligt!
Det er mig. Foran en ung spanier. Er det ikke bare godt?
Meget udtryksfuldt, skat, men jeg kan ikke helt se dig.
Du kan se alt andet!
Du smed tøjet foran en fremmed?
- Selvfølgelig tog hun tøjet af. - Jeg tror, det er helligbrøde.
Jeg synes ikke om, at du er nøgen. Du ved, uden mig.
Overdådigt.
Hvad prøver du at opnå?
Prøver bare på at få gang i nogle ting, mor.
Fantastisk. Jamen, så tager du vel med os på jagt, ikke?
Jeg kan måske overtales, hvis maleriet bliver.
- Jagt. - Maleriet.
Jagt!
Okay.
Jagt!
Hallo.
Hej, alle sammen. Godt, at se dig, Richard.
Godmorgen, Jim! Efter flere falske starter -
- har vi endelig slået os sammen.
Tillykke.
Du skal nok klare dig.
Når du får Holboroughs opmærksomhed, så skal du flirte med ham.
Men Warwick Holborough har ører som tekopper.
Philip har trofæet. Hvis du vil have hans opmærksomhed, så ignorer ham.
Warwick Vingemøtrik, og Pølsefinger?
Sikke et kønt par.
Vent. Jeg vil sige noget.
Du passer ikke ind her.
Når du kommer til fornuft, så ring.
Det kan du godt glemme alt om.
- Larita laver dådyrøjne til Philip. - Hun er noget af en veninde!
- Hun vil have ham for sig selv. - Hun er ikke interesseret i Philip.
- Ingen er interesseret i Philip. - Jeg er!
Vågn op, Larita.
Jeg giver rævene et forspring.
Lari, kom op på ponyen, tak.
Jeg havde nu regnet det ud...
Jeg holder altid mit ord.
Af sted!
- Hvad laver hun? - Kører en sejrsrunde, tror jeg.
Hun er nu betagende.
Hun lovede jo, hun ville tage med.
Frøken Hilda, der er telefon fra New York.
Onkel George?
Åh, endelig en venlig stemme.
Ja, og hun er et mareridt.
Er det rigtigt?
Hvor fristende.
Kom ind.
Mor?
Jeg vil gerne undskylde for i dag.
Det er ikke nødvendigt.
Larita havde sagt, hun ikke brød sig om den slags blodige sport.
Hun tog med som lovet.
Vi burde jo næsten belønne hende så.
Du må være stolt af hende.
Mor, jeg tror...
Jeg tror, at Larita og jeg burde rejse.
Nå.
Ja, jeg forstår.
Kig forbi, når du får lyst så.
- Af sted, hyg dig. - Hold nu op.
Undskyld, var mor ikke sød nok?
Tag dem her, de kan måske få dig til Konstantinopel!
- Og disse... Casablanca. - Mor, hold op!
Nej, du skal holde op!
Hold op med at være så naiv!
Pengene er væk, John.
Der er intet tilbage.
Det eneste, der forhindrer os i konkurs, -
- er landmålerne ude på markerne.
Lord Hurst har tilbudt at købe 400 hektar for at holde fogeden væk.
Det er din arv, John Whittaker, og jeg sælger den.
- Det anede jeg ikke. - Nej, det gjorde du ikke.
Du skulle have overtaget ejendommen. Taget dit ansvar.
Men det gjorde du ikke.
Jeg har kæmpet i årevis.
Ventet på, at du skulle tage ansvar.
Nej, tag du bare af sted.
Tag af sted med din racerkører.
Jeg orker ikke mere!
Det er jo ikke nogen overraskelse, John.
- Din mor er praktisk. - Hvordan?
Du kommer ikke tilbage. Din far rejste for årtier siden.
Philip gifter sig ikke med Hilda. Ingen gifter sig med Marion.
At sælge fra til en nabo er en fremragende idé.
Det var lidt hårdt sagt.
Jeg har prøvet at sælge min fortid.
Det er aldrig rart.
Men det er det eneste rigtige at gøre.
Men det er mit ansvar.
Hvordan kunne jeg være så blind?
De er smukke! Hvordan gør du det?
Det er en blanding af mange evner.
Jeg håbede at få et glimt af den nye brud.
Johns kone har mange allergier.
- Allergier over for hvad? - Blomster, Emma. Kan du tro det?
Det er jo underligt.
Du får rigeligt at se til med John og Sarah.
Det bliver ligesom i gamle dage.
Hvorfor de store øjne?
Jeg har tit villet spørge dig om noget.
Så gør det.
Syntes du, det var ondt af mig at gifte mig med Larita uden at sige et ord?
Nej, slet ikke.
Du tog chancen for at få kærlighed.
Hvis vi giftede os, ville det ikke være på grund af noget andet.
- Ville det? - Ja!
Vi kendte hinanden for godt.
Mit bryllup skal være romantisk.
- Jeg kunne have skrevet kærestebreve. - Men det gjorde du ikke.
Jeg elskede dig.
John, stop.
Han er anderledes end ham, jeg mødte i Frankrig.
Han er den samme søde dreng.
Er det sandt, at du sælger fra?
Jeg har ikke den fjerneste idé om det.
Men det er dit hjem.
Betyder det ikke noget?
Nej.
Du er en særling.
Har du set, hvor få mænd på min alder, der er i denne by?
For 14 år siden støttede vi alle kongen.
Alle sammen.
Min bror, venner og tjenere.
Vi gik alle forrest i den store krig.
Jeg troede, officererne var i sikkerhed?
Det var bare noget pladder.
Som kaptajn var det mit job at få dem op af skyttehullerne.
I løbet af de første 4 minutter af vores første angreb -
- døde 20.000 mænd.
I Thorverton -
- blev de udstationeret til Marokko.
Deres kaptajn fik dem alle hjem.
Jeg fik ikke en eneste med hjem.
Hele byen døde.
Du har en anelse gejst tilbage.
Hvis der er det, er det ikke noget særligt.
- Hvorfor kom du tilbage? - Jeg havde intet valg.
Goddag, Madame. Hvad kunne De tænke Dem?
Kom hun efter dig?
Hvorfor så løgnen?
Hun syntes, det lød bedre at ''vandre hjem''.
Jeg er egentlig ligeglad.
Jeg hader det her spil.
- Drik noget gin, Pølsefinger! - Jeg vinder aldrig.
Sådan der!
- Kom lige og hjælp. - Kom så, gamle.
Okay, se godt efter.
Ryd bordet.
Må jeg?
Jeg håbede, vi kunne snakke.
Det kan jeg ikke koncentrere mig om.
Okay, selvfølgelig.
Jeg ved, du er under pres.
Med hensyn til hvad?
Lord Hursts bud på ejendommen.
Min ejendomsmægler fra London ved en masse om sådan noget.
Han kunne måske hjælpe med at få en god pris.
Tak, men det rager ikke dig.
Selvfølgelig gør det det. Jeg er en del af familien nu.
Er dette din form for hjælp?
Sælge til højestbydende?
Når man ikke er ældre end den stol, du sidder i, -
- er det sikkert en praktisk løsning.
Bare glem de syv generationer i familien.
De viede hele deres liv til alt dette.
Få nogen andre til at gøre det.
Hvem tror du, du er?
Du tror, du ved det hele.
Hvis du virkelig vil hjælpe, Larita, -
- så ved du, hvad der kræves.
Okay.
Lad nu en ekspert komme til.
Sådan.
Bravo!
Hun er noget af en sportskvinde!
Lari, du forvirrer mig.
- Jeg føler mig fanget. - Jeg forstår det ikke.
Luften er så tung i dette hus.
Jeg kan snart ikke klare det mere.
Man skal bare prøve igen.
Ikke endnu. Jeg er ikke klar.
- Hvilken rolle spiller jeg i dette? - Dæmp dig lidt!
Nej, jeg vil ikke. Jeg er amerikaner.
Dette fører ingen vegne.
Det kan du ikke vide dig sikker på. Måske det fører til en ende.
Vil du have det?
Vil du?
Nej!
Jeg vil bare have fred og ro.
Du er alt for ung til at sige det.
Jeg kan ikke gøre for min alder, -
- bedstemor.
Jeg er ked af, at du er så meget alene.
Så lad os gøre noget ved det.
Hvorfor kører vi så hurtigt?
For spændingens skyld!
Du ser ud til at være klar.
En krone for dine tanker.
Jeg er bange, Pinkie.
Jeg har ikke råd til festen i år.
- Men, men... - Ikke noget men.
Jeg måtte vælge mellem det eller tjenestepigen.
Du kommer ikke let ud af det. Mit tilbud gælder stadig.
Det ville ikke blive jul uden dig.
Dette er det bedste, der er sket, siden jeg ankom!
Hvorfor kan disse øjeblikke ikke vare for evigt?
Hvorfor?
Fordi du holdt op med at elske mig.
Hvordan kan du sige det?
Jeg åbner bare munden, og så kommer ordene ud.
Lad os starte på en frisk.
Jeg har så meget at fortælle dig om mig.
Jeg er ligeglad.
Det er jeg ikke.
Det er lige meget. Jeg stoler på dig.
Kom så.
Skud!
John!
Åh!
Jeg ved ikke, hvad der er værst, at du måtte snige dig ud for -
- at få lidt fred, eller at du blev taget af Veronica.
Hvem er Veronica?
Det er jeg, det er mit navn.
- Jeg kan ikke se det sjove i det! - Nej, du har helt ret.
Det er ikke noget at grine af.
Det er faktisk kun lidt sjovt.
Blufærdighedskrænkelse er ulovligt. Selv i Amerika.
Ja, ja...
Du har ret, og vi er meget, meget kede af det. Ikke?
- Nej, det er jeg ikke, det er min mand. - Dette er mit hjem!
Måske er det tid til at flyve fra reden?
Bestemt ikke. De bliver her.
Forresten, så fjern det gyselige maleri fra mit hjem!
Vi behøver ingen påmindelser om dine udskejelser!
- Spændt, Furber? - Overvældet, hr.
- Frøken Hilda. - Onkel George. Hvor fristende!
Furber, det genkender jeg som asparges.
Korrekt, frue.
- Ha! Stakkels John. - Nå, hvad er der nu?
Læs! The Detroit News. Onkel George er superdetektiv!
At samle gamle aviser er den sidste tilflugt for en kedelig mand.
Kedelig? Nej. Det var en skandale!
Var det ikke, Fru Morley?
Fru Tom Morley fra Detroit, Michigan.
Vær nu ikke grotesk, Hilda.
Jeg må hellere blive færdig med min mad, før den tørrer helt ind.
- Mere dressing? - Jeg er totalt chokeret!
- Nej, det ender med, jeg spilder. - Vi er blevet narret!
- Specielt med den tynde vinaigrette. - Himmel og helvede.
Mayonnaise har mere at byde på.
Vil du straks stoppe den fornærmende opførsel!?
Jeg har altid hadet det billede.
Af alt jeg forventede, har intet forberedt mig på dette.
- På hvad? - Hun var sigtet for mord.
- Jeg blev frikendt. - Skal det være en trøst?
- Jeg sagde, min mand døde. - Men ikke hvordan, vel?
Kender John til dette?
- Jeg kan ikke se... - Det vedkommer ikke os.
Far! Helt ærligt!
Ja, efter al det besvær Hilda var igennem for at grave det frem.
Jeg går udenfor, og ryger. Vil du med mig?
Tak, Jim. Det vil jeg gerne.
Vedkommer ikke os?
Flokken nærmer sig.
Denne kvinde har udnyttet vores søn.
Han ville aldrig have giftet sig med hende, hvis han havde vidst det.
- Og det er du sikker på? - Du foretrækker, vi havde en affære?
- Det havde været mere passende! - Mor!
- Desværre, er jeg enig med dig! - Det er nemt at sige sådan nu.
Det er ikke nemt, det er fortvivlende. Jeg elsker John, men ikke blindt.
Marion, indikerer den lyd foragt eller astma?
Du kan ikke bare feje os af sådan, fru Morley.
Dette er dit foretagende. Du er et større fjols, end du ser ud.
Larita er din type, er hun ikke, far?
Det er det pæneste, nogen af jer nogensinde har sagt.
Hej, er vi på skovtur?
John, jeg tror din kone selv må afsløre det her. Ikke, Larita?
Før vi mødtes, -
- var jeg i en retssag angående min mands død.
Den var beskidt og stressende, -
- men eftersom jeg blev frikendt, -
- fandt jeg det ikke nødvendigt at bebyrde dig med detaljerne.
Frikendt?
Hun var ansvarlig for, at en mand tog sit eget liv!
Dommen var selvmord, men det var ikke der, det startede.
Jeg troede, det var kræft.
Det var det...
Men han var så håbløst syg.
Hvis du havde kendte ham, ville du kunne forstå det tilgivende i det.
- Hun forgiftede ham jo ikke. - Det er, hvad alle tror.
- Hun er en sort enke. - Jeg har ondt af dig, Marion.
Virkelig? Nå, det behøver du ikke!
Så er det godt! I har et bal, der skal arrangeres, se at komme i gang!
Nu!
Hilda! Kom så, ind!
John...
Græder du, fordi du er gal eller flov?
Ingen af delene.
At komme her, har været den mest demoraliserende oplevelse.
Hvorfor fortalte du mig det ikke?
Jeg ville, men alting skete så hurtigt.
Det er ikke godt nok.
Jeg prøvede, flere gange.
Du stolede på mig. Fuldstændigt.
Og du så den farce, de tåbelige hyklere gjorde den til.
Husk lige, det er min familie.
Jeg ville slet ikke tænke på dem, hvis de ikke var.
Alligevel. Du burde have fortalt det.
Du burde have elsket mig mere.
Jeg kan ikke elske dig mere.
Du skulle have elsket mig bedre.
Jeg forstår dig ikke, Larita.
Jeg forstår dig slet ikke.
1..2..3.. Er I alle kejtede?
At danse med dig er som at flytte et klaver.
Jeg spekulerer på, hvad amerikaneren har på.
Eller hvem hun vil forgifte.
Kan du lide lange måneskinsture?
Kun hvis det er med folk, som irriterer mig.
Du har mig helt for dig selv. Larita er ovenpå med hovedpine.
Og hvilket lille fjols har givet hende det?
- Du burde se, om Larita har det godt. - Det har jeg gjort. Hun har det fint.
Det har været en prøvende dag for hende, John.
- Gå op, og følg din kone ned. - Nej, det er ikke nødvendigt.
Du kender min kone. Hun kommer, når hun er klar til det.
Kom ind.
Hurtigt, du ødelægger mit dække.
Hvorfor sidder du i mørke?
Kigger.
Folk er så totalt ens, når deres parader er nede.
Åh, hallo!
Det lader også til, de er totalt ens, når deres parader er oppe.
Må jeg?
- Tak, fordi du er galant i dag. - Du er så fandens rolig i kriser.
Dommeren i min retssag sagde noget lignende.
Hvorfor gjorde du det?
Hvorfor giftede du dig med John?
Min første mand var ældre, og slutningen var rodet.
Lang tid efter, denne -
- dreng -
- denne rene dreng ankom, frisk og pletfri.
Jeg giftede mig med ham, fordi alle andre forhold føltes -
- billige og frastødende.
Mit første ægteskab kostede min ungdom, og nu stjæler jeg en andens.
Hvad vil du gøre?
Det bedste, jeg kan.
Åh, Davis, mange tak.
- Og mange tak, Pinkie. - Så lidt, min kære.
Bare se fremmødet.
De kommer for at se endnu en optræden af hundjævlen fra Cincinnati.
Må jeg have fornøjelsen?
Åh, se!
- Tango, tak. - Så gerne. Tango.
Dans med mig, John.
Lari, lad være.
Kom nu? Dans med mig.
Det var meget galant.
- Du er nødt til at stoppe dem, mor. - Nej, jeg er ikke.
Utroligt! Utroligt!
Direkte fra bordellerne i Buenos Aires.
Til Hippodromen i London, Maestro, sæt i gang.
Jim, det stopper her.
Gratulerer, frue.
- Har du drukket, Furber? - Ja, frue. Intenst.
- Du er fuld af overraskelser. - Åh, ja, frue.
Jeg har engang været arresteret.
For hvad? - Bigami.
Nå, der er du, Pinkie, jeg fandt dig.
Larita, hvor skal du hen?
Væk, Sarah. For Johns skyld.
Langt, langt væk.
Er der noget, jeg kan gøre?
Du kan passe på ham.
Kvinder, som jeg, forventer for meget i kærlighed.
Gift dig med John. Sådan skulle det hele tiden have været.
- Jeg er ked af, jeg kom i vejen. - Elsker du ham så meget?
Smut. Jeg dækker for dig.
Søde Sarah.
Jeg er glad for, du er kommet dig over hovedpinen.
Du behøver ikke lave passende sociale løgne for min skyld.
- Altså, mor prøver bare at... - Kæmpe for at opretholde farcen?
Du har vist enorm viljestyrke i at holde familien sammen, Veronica.
Og det respekterer jeg.
Men du er for manipulerende i den måde, du har valgt for at opretholde kontrol.
Denne krig er slut. Kom videre.
Kom videre. Hvor belejligt.
Vågn op, Marion. Edgar kommer ikke tilbage.
Ringen sidder ikke fast, det gør du.
Og Hilda, du har en så lovende fremtid, og så spilder du den på ondskab.
Mit råd til jer begge?
Løb! Se verden gennem jeres egne øjne.
Sådan taler sirenen, der leder sømænd i døden.
I det mindste er jeg ikke Medusa, der forvandler dem til sten.
- Ud! - Larita? Lari?
- Lari, gå ikke. - John, jeg er nødt til det.
Jeg kan ikke leve her. Intet kan.
Men du er min kone, og jeg elsker dig.
John, min skat.
Du ved ikke, hvad kærlighed er.
Du har ingen idé om, hvad det betyder at elske nogen så meget, -
- at du vil gøre alt for dem.
Selv det at give dem en giftig indsprøjtning, -
- når de var for svage til at gøre det selv.
Jeg tror ikke, du nogensinde kan elske mig så højt.
John, lad hende gå.
Lad hende gå ud i solnedgangen og forgifte en anden familie!
- Mor... - Af sted med dig!
Før din fortid indhenter dig. Igen!
Mor!
Din onde...!
Mor! Hold kæft!
De melder om varmere vejr, frue.
Ja, Furber, det tror jeg, de gør. Tak.
Meget generøst.
Der er noget særligt derinde til Jackson. Sørg for, han får det.
Selvfølgelig. Hvor tager fruen hen?
Hvem ved?
Held og lykke.
I lige måde, Furber.
Vil du videresende maleriet, tak, Furber?
Hvortil, hr.?
Jeg skal med glæde videregive de gode nyheder, hr.
Mine herskaber, damer og herrer, lad mig præsentere Easy Virtue Orkester.
På klaver, den ærefulde James Watson.
Og på bas, Thomas ''Basmotoren'' Mason.
På barytonhorn, Oren Marshall.
Christopher Webster, trækbasun.
Trommer, hr. David Rowntree og Benjamin Bryant.
Og på ukulele, Paul Woollard.
På guitar, Christopher Montague.
Og på vaskebræt, Jason Boshoff.
Saxofon, Mike ''Micro'' Smith og Samuel Franke.
På klarinet, Christopher Caldwell og Bradley Grant.
På trompet, Gerard Presencer og Christopher Storr.
På strygere, Sophie Solomon, Perry Montague-Mason, Emlyn Singleton, -
- Boguslaw Kostecki, Peter Lale, David Daniels og Joe Knight.
Tak.
Og på sav, David Coulter.
På harmonika, Ian ''Tango-man'' Watson.
Og på obo, Katherine ''St-John-St-John'' St John.
Tak, Kate.
På tværfløjte, Stephan Elliott.
Michelle De Vries på bækken.
Barnaby Thompson på skeer.
Tristram Penna, grammofon.
Tak, Tris.
Og på banjo, Benedict de Vries.
Mine damer og herrer, I har været et fantastisk publikum.
Fortæl jeres venner om denne koncert, og kom venligst snart igen.
Og husk, hold jeres krudt tørt.
Godnat. Mange tak.